U rujnu 1939. njemačke snage potukle su poljsku armiju za dva tjedna.
Židovima je zapovjeđeno da prijave sve članove obitelji i presele se
u velike gradove. Preko 10000 Židova dnevno dolazi u Krakow iz unutrašnjosti.
Ime?
Ništa ne znam. Tamo!
- Jerzy, znaš tko je taj čovjek? - Ne znam.
Skupimo se, molim vas.
Osmijeh. Dobro.
REZERVIRANO
Da, gospodine.
Odnesite im turu pića.
Dobro, gospodine. Što da kažem, od koga je?
Možete reći da je od mene.
- Od onog gospodina. - Gdje?
Znate ga?
- Saznajte tko je on. - Da, gospodine.
Agnieszka...
sve bih dao da te večeras čujem da pjevaš.
Ali znam da nećeš.
Neugodno mi je.
Što on to radi?
Ostani ovdje.
Kako ste?
Ostavili biste ženu samu za stolom na ovakvom mjestu?
Draga, vi ste oličenje usamljenosti.
Kakav krasan miris. Slamate mi srce.
Još jednu stolicu, molim. Votku za mog prijatelja.
- Za damu? - Pernod.
Dođite za stol, djevojke! Popijte s nama!
Dođite k nama! Udajte se za nas!
Reći ću ti što ja podrazumijevam pod suradnjom.
Dva dana po donošenju zakona da svi Zidovi moraju nositi zvijezdu...
židovski ih krojači prave na tone...
od raznih materijala za zlot po komadu.
Kakva vina imate u podrumu?
Imam izvrstan njemački rizling. 1937.
Francusko. Bordeaux. Chateau latour, '28, '29?
Kao da nemaju pojma kakav je to zakon.
Kao da je to amblem konjičkog kluba.
- A Margaux '29? - Ne, nemamo.
Onda burgundac? Romanée-Conti, '37?
To je ljudska priroda. "Radimo ovo da izbjegnemo ono."
Oni to rade tisućama godina.
Tako oni rade. Prebrode nedaće.
Ali ova je nedaća drukčija. Ovo nisu Rimljani. Ova je nedaća SS.
Martine.
Molim, gospodine.
Tko je onaj čovjek?
To je Oskar Schindler!
JUDENRAT Židovsko vijeće sastavljeno od 24 izabrana
Židova osobno odgovorna za izvršavanje naređenja režima u Krakowu, kao što je
sastavljanje lista za radna odjeljenja, hranu i stanovanje.
Mjesto za podnošenje žalbi.
- Privatni se imetak ne može konfiscirati. - Koliko će dugo škole biti zatvorene?
- Ne znam odgovor. - Član 47...
- Vi ne znate ništa. - Znam Hašku konvenciju.
Ulaze nam u kuću i kažu nam da mi tu više ne živimo.
Ona sad pripada nekom časniku SS-a.
Molim vas. Ja znam samo ono što mi kažu...
a to što mi kažu mijenja se iz dana u dan.
Zar ne bi trebalo da vi možete pomoći?
A što ako ja ovo skinem? Što će oni onda uraditi?
Ubit će vas. Zašto ne prestanete...
Itzhak Stern.
Tražim Itzhaka Sterna.
Jeste li vi Itzhak Stern ili niste?
Jesam.
Gdje možemo razgovarati?
Ima poduzeće u ulici Lipowa kojem ste vodili knjige.
Što su pravili? Kuhinjsko posuđe?
Gospodine, po zakonu vam moram reći da sam Židov.
A ja sam Nijemac. Eto tako.
- Mislite li da je ta tvrtka dobra? - Umjereno uspješna.
Ja ne znam ništa o emajliranoj robi. A vi?
Ja sam bio običan knjigovođa.
Ali jednostavna tehnika, slažete se?
Promijene se strojevi...
i može se praviti nešto drugo, zar ne?
Poljske vojne porcije, pribor za vojnu menzu.
Ugovor s vojskom.
Kad se rat završi, ništa od toga. Ali zasad je odlično.
Može se obogatiti, slažete se?
Mislim da trenutno većina ljudi ima druge prioritete.
Na primjer?
Siguran sam da ćete dobro proći s ugovorima.
Zapravo, što bude gore, vama će biti to bolje.
Ja mogu prikupiti potpise koje trebam. To je lakši dio.
Naći novac da se kupi ta tvrtka... to je teško.
Nemate novca?
Ne toliko. Znate li nekoga?
Židove, da. Investitore.
Vi sigurno imate veze među židovskim poslovnim ljudima koji ovdje rade.
Kojim poslovnim ljudima? Židovi više ne smiju imati tvrtke.
- Zato je ova pod prisilnom upravom. - Ali oni ne bi bili vlasnici.
Vlasnik bih bio ja. Plaćao bih ih u robi... kuhinjskim posuđem.
Kuhinjskim posuđem.
Nečim što mogu koristiti. Nečim što mogu držati u rukama.
Prodati na crno, raditi što hoće.
I svi su zadovoljni.
Ako hoćete, mogli biste voditi tvrtku za mene.
Da vidimo.
Oni bi uložili sav novac, ja bih sve radio.
Ako smijem pitati, što biste vi radili?
Ja bih se starao da se zna da tvrtka postoji.
Potrudio bih se da ima određeni stil.
Ja sam dobar za to, ne za rad.
Prezentiranje.
Siguran sam da ne znam nikoga tko bi bio zainteresiran za to.
Trebali bi biti, Itzhak Stern.
Recite im da bi trebali biti.
Imam mušteriju koja prodaje marke za zlote za 1 prema 2,45.
Vuna, ovratnik od nerca. Fini kaput.
Zamijenit će ga za točkice za hranu.
- Stijenj za svjetiljke. - Imate pun kamion stjenjeva?
Što će mi pun kamion stjenjeva?
Devet sa 12, devet sa 14.
Ne znam. Lijep veliki perzijaner.
- Što? - Nije ti poznato?
- To je krema za cipele. - U metalnoj ambalaži?
- Tražio si kremu za cipele. - U metalnim posudama. Ova je staklena.
- Nisam to tražio. - U čemu je razlika?
U čemu je razlika?
Moj klijent je to prodao svom klijentu, koji je to prodao njemačkoj vojsci.
Ali, dok je stiglo tamo, puknulo je od hladnoće.
- Svih 10000 komada. - To nije moj problem.
- Nije tvoj problem? - Nije moj problem.
U redu.
Njemačka vojska hoće saznati odakle je to.
- Potrudit ću se da sazna. - Sad jeste tvoj problem.
Ti šuti.
Metalna ambalaža.
Zdravo.
Oprostite što se miješam, ali imate lijepu košulju.
Lijepa košulja.
Znate li gdje bih mogao nabaviti tako lijepu košulju?
Kao ovu?
Protuzakonito je prodavati i kupovati bilo što na ulici.
Mi to ne radimo. Ovdje smo da se molimo.
Znate li koliko košta ovakva košulja?
Lijepe stvari su skupe.
Koliko?
Trebat će mi i druge stvari, kad zatreba.
- Neće biti problema. - S vremena na vrijeme.
20. ožujka 1941. ROK ZA ULAZAK U GETO
Proglasom 44-91 uvodi se zatvoren židovski okrug južno od rijeke Visle. Stanovanje
u ovom ograđenom getu je obavezno. Svi Židovi iz Krakova i okoline istjerani su
iz svojih domova i moraju se tiskati na površini od samo 16 stambenih četvrti.
Ovo je, očigledno, pravo mjesto. Kako ste?
Zbogom, Židovi!
O, Bože!
Ne može biti bolje.
- Moglo bi biti gore. - Kako? Reci mi.
Kako, za ime svijeta, može biti gore?
- Hej, Goldberg? - Poldek.
- Što je ovo? - Judenrat sad ima vlastitu policiju.
- Ma što kažeš? - Ordnungsdienst.
Ja sam sad policajac, možeš li vjerovati? Teško je povjerovati.
Ne, nije teško povjerovati.
To je dobar posao. Jedini posao ovdje.
Možda bih pretpostavljenima mogao reći neku lijepu riječ o tebi.
Tvojim pretpostavljenima?
Ma, hajde. Nisu oni tako loši kao što se priča.
Dobro, gori su nego što se priča, ali to znači puno novca.
Puno novca.
Daj mi moj raspored smještaja.
Hajde.
Izgledaš smiješno u toj kapi, Goldberg.
Izgledaš kao klaun, znaš?
On je vrlo važan čovjek. Dajte mu samo dva minuta vremena.
Otkad vrijeme košta? Samo sjedite i slušajte.
Molim vas. Gospodine?
Za svaku tisuću koju investirate platit ću vam...
- Dvjesta. - 200 kila emajlirane robe mjesečno...
počevši u srpnju, u trajanju od godinu dana...
poslije čega smo kvit. Eto tako. Vrlo je jednostavno.
- Nije dovoljno dobro. - Nije dovoljno dobro.
Nije dovoljno dobro?
Pogledajte gdje živite. Pogledajte gdje su vas strpali."Nije dovoljno dobro."
Prije nekoliko mjeseci imali biste pravo, ali sada ne.
Novac je ipak novac.
Ne, nije.
Zato smo ovdje.
Roba za razmjenu jedina je valuta koja će u getu nešto vrijediti.
Stvari su se promijenile, prijatelju.
Jesam li ja sazvao ovaj sastanak?
Vi ste rekli g. Sternu da hoćete razgovarati sa mnom.
Ovdje sam. Dao sam vam dobru ponudu.
Dobra ponuda bi bila postotak u tvrtki.
Ništa od ovoga. Van.
Kako možemo znati da ćete održati riječ?
Jer sam rekao da hoću.
Hoćete ugovor? U kojem će sudu važiti?
Rekao sam što ću uraditi. To nam je ugovor.
Standardna tarifa SS-a za kvalificirane radnike Židove je...
sedam maraka na dan, a pet za nekvalificirane i žene.
To se plaća Ekonomskom uredu Reicha.
Sami Židovi ne dobivaju ništa.
Poljacima se plaća nadnica. Općenito, oni dobivaju malo više.
- Slušate li me? - Što ste ono rekli o SS-u?
Tarifa? Što?
Plaća za židovske radnike... plaća se izravno SS-u, ne radniku.
- On ne dobiva ništa. - Ali je manje.
- Manje nego što bih platio Poljaka. - Manje je.
To vam pokušavam objasniti.
Poljaci su skuplji.
Zašto bih zaposlio Poljake?
Tvornica emajlirane robe u ulici Lipowa.
Vlasnik je Nijemac.
Ali je van geta, pa se možete mijenjati za dodatnu robu...
za jaja, što god vam treba... s poljskim radnicima.
To ne možete dobiti ovdje.
On još traži deset zdravih žena za...
- Ja sam zdrav. - Dovedi sestru, dobro?
Trebate ih uvjeriti da imate struku...
- nešto što vrijedi u ratu. - Što, na primjer?
- Ja sam glazbenik. - Što ako ih ne uvjeriš?
- Ime ti ide na spisak. - I stave te u kamion...
- Ne, to nije istina. - Glazbenik ste?
- Da. - Da sam na vašem mjestu, sakrio bih se.
Neću se kriti kao životinja.
Ima mjesta za sakrivanje.
Ja sam diplomirao na Sveučilištu u Lwowu.
Radio sam u hidroelektrani u Roznowu...
Blauschein.
Nabavit ću potrebne isprave jer ova karta više ne vrijedi.
Možete stajati u ovom redu cijeli dan, i opet ćete dobiti ovo.
Ove ne vrijede. Morate izaći iz reda...
i dobit ćete plavu kartu, Blauschein...
koja znači da ste neophodan radnik.
Ja ću vam nabaviti te isprave kod Pankiewicza.
Ljekarnika. Pogledajte, tamo.
Pogodi tko je ovdje.
Poldek! Uživaš u vremenu, Poldek?
- Uživaš u redovima? - Treba ti krema za cipele?
Možda u metalnoj ambalaži?
Nisam neophodan?
Mislim da ste pogrešno razumjeli značenje te riječi.
Nemate Blauschein, gospodine. Stanite tamo.
Mičite se. Sljedeći!
Kako to mislite "nisam neophodan"?
Ja predajem povijest i književnost. Otkad to nije neophodno?
On je laštilac kovine.
- Nije bilo dobro? - Ima 53 godine.
- Previše je nova. - Hvala.
Ludi ste. Ostavili ste je u ladici.
Koliko sam vam puta rekao?
Potvrdu o zaposlenju sve vrijeme nosite u džepu.
A vi je ostavili u ladici.
Koliko sam vam puta rekao?
Ja sam laštilac kovine.
Uzmete okrugli komad lima...
uronite ga u emulziju sapuna.
Onda ga stavite na sredinu preše.
Dobili smo lonac za juhu.
Grosz, gđo Grosz, ostanite skupa.
Gospodine, imam deset radnih dozvola za Deutsche Emailwarenfabrik...
koje smo potpisali g. Bankier i ja.
Ako je naugljen, očistite ga turpijom.
Ali ne dotičite obje elektrode istovremeno.
Udarit će vas struja. Evo, probajte.
Ubacite lim pod prešu...
ali budite vrlo pažljivi ako ne želite da vam prsti...
postanu dio čajnika.
- Zanimanje? - Ja sam pisac. Sviram flautu.
Ali Moses je kvalificirani metalac.
Zna praviti limene lonce. Zna praviti cisterne.
Zna napraviti sve što g. Schindler traži. Visoko je kvalificiran.
Dajte mu svoju kartu. Moses, dajte mu svoju kartu.
A sad, mašicama uronite posudu...
u emajl.
I pošto je okrenete, pažljivo je spustite da se osuši.
Što god da vas pita, pustite mene da vas predstavljam i govorim u vaše ime.
Ništa ne govorite.
Kartoteka, fakturiranje, evidencija mojih sastanaka, stenografija.
Daktilografija, očigledno. Kako stojite s daktilografijom?
- Dobro. - Molim vas.
Treba vam tajnica. Odaberite jednu.
Ne znam kako. Sve su tako... kvalificirane.
Morate odabrati.
Širok osmijeh. Širok osmijeh.
Molim vas, pobrinite se za mog gosta.
Čajevi u kutiji su dobri. Kava, pašteta...
kobasica, sirevi, kavijar od morune.
A tko može živjeti bez njemačkih cigareta?
Nabavite mi koliko god možete.
I još svježeg voća.
Onog stvarno rijetkog... naranči, limuna, ananasa.
Trebam nekoliko kutija kubanskih cigara. Najboljih.
I crne, gorke čokolade.
Ne u obliku piškota. Table čokolade.
Velike kao moja šaka, kakve se daju na kušanju vina.
Trebat će nam puno konjaka. Najboljeg, Hennessyja.
Šampanjac Dom Perignon.
Nabavite L 'Espadon sardine...
i probajte naći najlonke.
Osobito mi je zadovoljstvo objaviti...
da Deutsche Emailfabrik, proizvođač emajlirane robe...
izuzetne kvalitete, posebno dizajnirane...
i izrađene za vojne potrebe, radi punim kapacitetom.
Koristeći samo najsuvremeniju opremu...
DEF-ovi visokokvalificirani i iskusni...
obrtnici i radnici
izrađuju proizvod bez premca po kvaliteti...
omogućujući mi da ponudim, s potpunom uvjerenošću i ponosom...
kompletnu liniju kuhinjskog i poljskog posuđa...
koju moja konkurencija ni u kom pogledu ne može nadići.
Pogledajte priloženu listu i boje koje nudimo.
U očekivanju da će ova ponuda naići na vaše odobravanje...
očekujem dugu i uzajamno uspješnu suradnju.
Unaprijed vam želim izraziti najiskreniju zahvalnost...
uz najsrdačniji pozdrav. Oskar Schindler.
Trebam 100 tisuća odavde za sljedeći četvrtak.
Sto trideset... Ne, neka bude sto četrdeset za srijedu.
Sve ovo ide u Madritschevu tvornicu sljedećeg utorka.
Moj otac je volio reći: "U životu ti trebaju tri stvari:
Dobar liječnik...
milostiv svećenik...
i pametan knjigovođa."
Prvu dvojicu nikad nisam puno trebao.
Ali treći...
Samo se pretvarajte, zaboga.
Je li to sve?
Pokušavam vam se zahvaliti.
Želim vam reći da ovo ne bih mogao bez vas.
Uobičajeno bi bilo da prihvatite moju zahvalnost.
Osim toga, bilo bi i uljudno.
Nema na čemu.
Idite.
Klonowska, tko je to?
Sva se smela. Pogledaj je.
Znaš što? Dopala bi ti se.
- Molim te, Oskare! - Što je?
Ne moram je ja voljeti samo zato što se tebi sviđa.
To ne ide tako.
Dobro ti je ovdje.
Krasno izgledaš.
- Pazite na stepenicu, gospođice. - Gđa Schindler, Marek.
- Sve ovo nije neka šarada? - Kako bi mogla biti šarada?
- Auto, stan. - Čekaj malo.
Pogodi koliko ljudi imam na platnom popisu.
Na vrhuncu uspjeha, moj je otac imao 50.
Ja imam 350.
350 radnika u tvornici, s jednim ciljem.
Da prave kuhinjsko posuđe?
Da stječu novac.
Za mene.
Pita li netko za mene?
Kod kuće?
Svi. Stalno.
Ovdje neće skoro zaboraviti ime Schindler, to ti ja kažem.
"Oskar Schindler", govorit će.
"Svi ga se sjećaju.
Učinio je nešto izuzetno.
Napravio je nešto što nitko drugi nije.
Došao je ovamo bez ičega...
s koferom...
i od propale tvrtke napravio veliku tvornicu.
A otišao je s punim kovčegom...
Dva puna kovčega novca.
Svim bogatstvom ovog svijeta."
Ugodno je vidjeti da se ništa nije promijenilo.
Nisi u pravu, Emilie.
Ranije ovo nikako nisam mogao znati...
ali uvijek je nešto nedostajalo.
U svakom poslu koji sam probao, sad to vidim, nisam ja bio neuspješan.
Nešto je nedostajalo.
Sve i da sam znao što je to, ništa ne bih mogao uraditi...
jer se to ne može stvoriti.
A to je odlučujuće u svijetu između uspjeha i neuspjeha.
Sreća?
Rat.
Da ostanem?
Ovo je lijep grad.
Pitala sam te da li da ostanem.
Ovisi o tebi.
Obećaj mi, Oskare...
da nijedan vratar ili šef sale nikad neće pomisliti...
da sam ja bilo tko drugi do gđa Schindler...
i ostat ću.
Zbogom, draga.
Mogao bih pokušati pročitati ovo ili pojesti ručak dok je još topao.
Dobro nam ide?
- Da. - Bolje ovog mjeseca nego prošlog?
Ima li razloga da mislite da će sljedeći mjesec biti gori?
Rat bi se mogao završiti.
- Što je? - Vani je jedan strojar...
koji bi vam se htio osobno zahvaliti što ste mu dali posao.
Dolazi svaki dan. Vrlo je zahvalan. Trajat će samo minutu.
G. Lowenstein?
Htio bih vam se zahvaliti...
što ste mi dali priliku da radim.
Nema na čemu. Siguran sam da odlično radite.
SS-ovci su me pretukli.
Ubili bi me...
ali sam, zahvaljujući vama, neophodan za ratnu akciju.
Odlično.
Naporno radim za vas.
Siguran sam da je tako.
Nastavit ću naporno raditi za vas.
Odlično. Hvala.
- Bog vam pomogao, gospodine. - Dobro.
Dobar ste čovjek.
- Spasio mi je život. - Jeste.
Bog mu pomogao.
Bog vam pomogao.
Oprostite, Herr Direktor, ali puno kasnite.
Gospodine, ovo je za Obersturmbannführera.
A ovo je za njegovu nećakinju, Gretu. Rođendan joj je.
Usput, nikad mi više nemojte to uraditi.
Hajde, vozi! Ne klanjaj se.
Jeste li primijetili da onaj čovjek ima samo jednu ruku?
Doista?
- Kakva je korist od njega? - Vrlo je koristan.
- Kako? - Vrlo koristan. Uspjeh!
Zakasnit ćemo na posao.
Oskare, ne trebaš ih smatrati svojima.
Moraš razumjeti da neke od ovih časnika...
nije nimalo briga za proizvodnju.
Za njih je nacionalni prioritet...
natjerati Židove da čiste snijeg.
To nema nikakve veze sa stvarnošću, Oskare.
Ti to znaš i ja to znam.
Židovi čiste snijeg...
To ima ritualni značaj.
- Pođi sa mnom. - Ja sam neophodan radnik.
- Neophodan radnik? - Da.
Radim za Oskara Schindlera.
Jednoruki Židov? Dvostruko beskoristan!
Propala mi je jednodnevna proizvodnja, Rolf.
Ja radim za Oskara Schindlera.
Danka, gledaj snijeg. Gledaj snijeg!
Izgubio sam radnika. Očekujem odštetu.
Podnesite žalbu Ekonomskoj upravi. Imate pravo na to.
- Hoće li to nešto vrijediti? - Naravno da neće.
Jedan je glavešina iz SS Direkcije za budžet i izgradnju bio na ručku...
i rekao nam da je povjerovati...
da za kvalificiranog radnika Židova ima mjesta u ekonomiji Reicha...
izdajnička ideja.
Jednoruki strojar, Oskare?
Radio je na preši za metal.
Vrlo kvalificiran.
Koješta. Nevjerojatno.
Stern, jeste li to vi?
Ne, Poldek je. Radi se o Sternu.
Ostavite prtljagu na peronu.
Jasno je označite.
Prvo ime, pa onda prezime.
Ne nosite prtljagu sa sobom.
Doći će za vama.
Ostavite prtljagu na peronu.
Jasno je označite.
- Na listi je. - Je li?
- Hajdemo ga pronaći. - Oprostite, ne možete ga uzeti.
Na listi je. Da je neophodan radnik...
Hoću razgovarati s časnikom. Kako se zovete?
- Lista je točna, gospodine. - Nisam vas pitao za listu.
- Pitao sam kako se zovete. - Klaus Tauber.
Tauber.
Hauptscharführer, gospodin smatra da je napravljena greška.
Upravitelj moje tvornice je negdje u ovom vlaku.
Ako vlak ode s njim, poremetit će mi proizvodnju...
a Ministarstvo za naoružanje zanimat će zašto.
- Je li na listi? - Jeste, gospodine.
Pa, gospodine, lista je točna. Ja tu ne mogu ništa.
Kako se zovete?
Kako se zovem?
Zovem se Kunder.
Hauptscharführer Kunder. A kako se vi zovete?
Schindler. S-C-H-I-N-D-L-E-R.
Puno vam hvala, gospodo.
Mislim da vam mogu garantirati...
da ćete biti u južnoj Rusiji prije kraja mjeseca.
Doviđenja.
Gospodine.
Oprostite.
- Zaustavite vlak! - Oprostite.
Ovdje je! Zaustavite vlak!
Zaustavite vlak!
Potpišite ovdje. Parafirajte tamo.
Nama je svejedno, shvaćate?
Ovaj ili onaj.
To je smetnja na listi. To je administracija.
Zaboravio sam kartu kod kuće.
Pokušao sam im objasniti da je greška, ali...
- Oprostite, bilo je glupo! - Što da sam stigao pet minuta kasnije?
Gdje bih onda bio?
"ŽIDOVSKA ČETVRT" KRAKOWSKI GETO, ZIMA '42.
Jutros sam se probudio iz sna.
Bio sam švorc i dijelio sam sobu sa 12 ljudi koje ne poznajem...
a onda sam shvatio...
da sam švorc i da dijelim sobu sa 12 ljudi koje ne poznajem.
- I ti se na to smiješ? - Moram se smijati.
Živiš iza zidova.
Židove mogu podnijeti.
Dosta mi je ograničenja u životu.
Ovi ih zidovi drže vani. Samo mi je to važno.
Meni se ovdje dopada. Ima neku, ne znam...
pradjedovsku prljavštinu.
Ti si im rob.
- Ja sam pametan. - O, da, pametan si.
- Pravi si genij. - Ti si imao svoju šansu.
Danas sam zapravo našao vremena da organiziram misli.
Ne sjećam se kad sam to posljednji put radio.
Kad smo to posljednji put radili?
Kad smo posljednji put ovako stajali i razgovarali?
Nitko me danas nije tjerao u kamion.
Nitko mi nije uzeo tvrtku.
Ti ni nemaš tvrtku koju bi ti uzeli.
Ne može se pasti niže od ovoga.
To je to. Na dnu smo.
Geto je... sloboda.